Mänsklighetens överlevnad var aldrig säker.
Vi har varit nära att gå under många gånger tidigare.
På 1300-talet dödade böldpesten över 20 procent av människorna.
Det tog 300 år att återställa världens befolkning.
Senare smittade Spanska sjukan mer än hälften av alla människor-
- och dödade 75 miljoner innan vi kunde återhämta oss.
Sen slog vetenskapen igenom och mänskligheten blomstrade.
Befolkningen steg till över sju miljarder.
Våra framsteg förde oss alla närmare varandra.
Vi blev av med vår rädsla.
Vi trodde inte längre att vi hade några rovdjur.
Vi trodde på vetenskapens och teknologins överlägsenhet.
Men 41 dagar var allt som krävdes.
Från den dagen ett flygplan kom med pesten-
- till den stunden då mänskligheten stod på förintelsens brant.
Mänskligheten vacklade på kanten till avgrunden.
Det enda som behövdes var en liten knuff-
- eller ett sista desperat räddningsförsök.
INGEN HJÄLP
Jag har brutit med Mästaren, för gott.
- Lämnade du in din avskedsansökan? - Så kan man uttrycka det.
Jag överraskade Eichhorst och pepprade honom med silverkulor.
- Är Eichhorst död? - Han kröp iväg skadad.
Det är bara en tidsfråga. Han utgör inte längre nåt hot.
Jag upptäckte också vad det var för mystisk last på Aurora Cutlass.
- Ett kärnvapen. - Det finns ett till - nu i min ägo.
- Varför behöver han ett till? - Det är avgörande för Mästarens plan.
Han kommer att göra vad som krävs för att få tillbaka det.
Utan Eichhorst måste Mästaren själv återta det.
Om du vill veta vem Mästaren är ska du samla ditt team snarast möjligt.
Var redo att överfalla honom vid Stoneheart. Han vill avliva mig.
- Du spelar ett farligt spel. - Jag har inget val, Abraham.
Vi snurrar hjulet en sista gång, annars är det slut för oss båda.
På det ena eller det andra sättet.
Mästare...
Vad har vi här?
Vad är det för nåt?
Är det en mask?
Herregud... Han är utklädd till människa.
Jag har aldrig sett nån sån här förut.
Jag vill ha huvudet till min samling.
Herregud... Ni dödade honom! Vi är människor!
Hämta den där flaggan åt mig.
Fort! Jag tar tiden på dig.
Hallå där. Är du okej? Är du ensam?
Var är dina föräldrar? Du borde inte vara här ensam.
- Har du familj? - Lämna mig i fred.
Jag har en son i din ålder. Vi ska lämna stan. Alla gör det.
Du kan följa med oss.
Stanna där!
- Helvete... - Nej, skjut henne inte!
Sätt fart!
Det kommer plötsligt, men vi måste handla fort.
Det här kanske är den bästa chansen vi får.
Ephraim. Du kommer precis lagom.
- Vad vill du? - Jag är här för att hjälpa till.
- Vi behöver inte dig. - Det räcker!
Vi kan bara stoppa det om vi samarbetar, annars dör alla.
Om ni inte vill samarbeta får ni gå nu. Det gäller er alla!
- Vad vill ni att jag ska göra? - Dutch tar er apparat...
och installerar den här, under takvåningen på vaktkontoret.
Det är tillräckligt nära. Jag kan se när Mästaren kommer.
Du följer med mig till Palmers våning, Eph. När Mästaren kommer-
- aktiverar Dutch apparaten och slår ut honom.
Fet tar in lådan och sen ska du, jag, Fet och mr Quinlan-
- tvinga in honom i den och där innesluter silvret honom för evigt.
Vi flyttar Mästaren till en bogserbåt och seglar ut på Nordatlanten-
-där vi sänker ner honom.
Sen är det öppen jaktsäsong på mumsare.
Strålande. Då sänker vi den jäveln.
Vi kommer in nu.
Main 1, main 2, på plats.
Mr Duncan. Sätt vakter vid dörrarna. Setrakians team måste släppas in.
Ner på marken!
Mr Duncan!
Du?
Du stal nåt som är mitt.
Som är vårt.
Det kanske glädjer dig att du har valt en partner-
- som är lika lömsk och hänsynslös som du.
Bomben ligger i mitt kassaskåp. Bara jag har kombinationen.
Vi måste samarbeta nu.
Det kanske ligger i mitt intresse att inte förgöra dig.
Jag ska åtlyda villkoren i vår ursprungliga överenskommelse.
Nej, vänta. Vänta. Nej...
Eldritch Palmer, det eviga livet är nu ditt.
Vad är det som händer här?
- Jag hörde om mannen i bilen. - Han tänkte skjuta henne.
- Zach... - Det var inte mitt fel!
Du gjorde det rätta.
Gjorde jag?
- Så du är inte arg? - Arg?
Att bli omvänd är en vacker handling, Zach.
- Är det? - Naturligtvis.
Varför har inte jag blivit omvänd?
Jag vill omvända dig. Det vill jag väldigt gärna.
Men Mästaren har, i sin visdom, andra planer.
- Och pappa? - Jag önskar att din far anslöt sig.
Men din far följer sin egen stig, som han alltid har gjort.
Jag är väldigt stolt över det du gjorde idag.
Båda två. Det är Mästaren också.
På tal om det... Packa era saker. Vi ska åka härifrån.
- Vart ska vi nu? - Mästaren har visat sig.
Och vi ska ansluta oss till honom.
Först undrade jag varför professorn ville ha med dig i takvåningen-
- men nu förstår jag. Ha den svagaste länken närmast.
Du måste slå mig. Med näven eller med förolämpningar.
Förstod du inget av det Setrakian sa?
Tydligen inte.
När det här är klart behöver vi aldrig mer se varandra.
Då är vi överens om en sak.
Tänker du bråka med mig också?
- Du var tydlig med att det var slut. - Inte lika tydlig som du.
Du har visst väldigt höga tankar om din moraliska kompass.
Man får inte gå emot din vilja.
Som att ligga med alla man träffar?
Din skenheliga, hycklande skit!
Varför, min Mästare, har ni antagit den här skepnaden?
I vilket syfte, min härskare?
En nödvändig list.
Jag besitter nu all Palmers kunskap och alla hans minnen.
Genom att ta Palmers minnen i bruk-
- har jag lokaliserat det andra kärnvapnet.
- Var finns det? - Här.
Er erövring är säkrad, min härskare.
Min tid har nått sitt slut.
Släpp iväg mig.
Min mest lojale och trogne tjänare...
Jag vet att mitt anlete besvärar dig-
- men dina talanger behövs mer än någonsin.
Du är alldeles för värdefull för att jag ska kunna undvara dig.
Hans nya värdkropp är rent ändamålsenlig.
Det är faktiskt ett genialiskt drag.
Ingen kan stoppa honom nu.
- Klart. - Perfekt.
Tack.
- Zach. Vill du se innehållet? - Visst.
Kom hit.
- Wow... - Detonatorn och bomben är synkade.
När bomben är armerad...
tänds en röd lampa här.
Även på detonatorn. Ser du?
Jag lämnar detonatorn hos dig. Den är armerad nu.
Förvara den åt Mästaren.
Det är bara han som får trycka på knappen.
- Är det uppfattat? - Ja.
Mästaren har ett viktigt möte på Stonehearts högkvarter.
När det är klart inleds den sista fasen.
Vilken ära det är att få genomföra planens sista etapp.
Vem om inte du?
- Håll ett öga på din mor, unge man. - Ja, sir.
Jag kommer tillbaka och hämtar er båda snart.
NEW YORKS HAMN
Mr Desai.
Era plikter kommer att utökas rejält.
Ni ska veta att vi är i stort behov av en mänsklig bundsförvant.
Det var trevligt att höra, mr Eichhorst.
Tack.
Människor tänker på evolutionen i termer av utveckling och framsteg.
Det här sista uppdraget blir katalysatorn-
- som tvingar fram en ny era på jorden.
Nästan som meteoren som utrotade dinosaurierna och inledde istiden.
Jag känner mig hedrad, sir.
Och ödmjuk...
När vi har lagt till...
tar ni portföljen och ställer den exakt där jag visade på kartan.
- Är ni säker på platsen? - Ja, sir. Det är jag.
Förbannade solljus. Jag kommer inte att sakna det.
"Ge mig era trötta, era fattiga, era förtryckta massor"-
- "trängtande efter att andas fritt."
"Det eländiga avskum som kryllar på era stränder."
"Sänd dessa hemlösa, stormdrivna till mig."
"Jag höjer min lykta vid den gyllene dörren."
- Vad är det? - Gå före ni. Jag ska se mig omkring.
- Lycka till, allihop. - Detsamma, professorn.
- Jag är inte skenhelig. - Så du är bara en hycklande skit?
- Du låg med honom. - Och?
"Och"?
Jag vill inte bråka med dig. Det är bara...
Jag önskar bara att det hade funkat bättre mellan dig och mig.
Vi skulle ha klöst ut ögonen på varandra vid det här laget.
Men det önskar jag också.
Husgeråd. Här går jag av.
Jag är inne, Fet. Det är ingen här.
Uppfattat. Jag är i tjänsteköket.
- Ser du Quinlan nånstans? - Nej, det gör jag inte.
- Eldritch? - Här. Mästaren har inte synts till.
Ursäkta röran.
Jag erkänner att jag gärna hade sett Eichhorst fullpepprad med kulor.
Det tror jag säkert.
Dr Goodweather. Välkommen. Märkliga sängkamrater, inte sant?
- Var är bomben? - Den är i närheten, i säkerhet.
- Är allt som det ska, Eldritch? - Jag är lite ängslig. Slutet är nära.
- Vad händer? - Eph och Setrakian är hos Palmer.
Miriams hjärta. Du får gärna ta det, naturligtvis.
Du älskade henne väldigt mycket.
Hur många år har förflutit, Abraham?
För många.
Och ni, dr Goodweather... Er fru.
- Vad är det med henne? - En sorglig situation.
- Fast er son... - Vad är det med min son?
En fin pojke. Stor potential.
- Du har aldrig träffat min son. - Zach har ett mörkt hjärta eller hur?
- Vad pratar du om? - Ephraim, backa!
Varför pratar du om min son?
Helvete, Fet. De slåss - med Palmer.
Slå på störningssändaren. Gör det nu!
Ge mig ett ögonblick, Fet.
Han har intagit Palmers kropp. Han leker med oss.
Du skulle ha avslutat när du kunde!
Tagandet av en själ är bara ett näringsintag.
Men ert lidande... Det är en delikatess.
Dutch?
Kom igen, kom igen!
Du är inte inkopplad, din jävel.
Vad tänker du göra? Hugga huvudet av mig igen?
Nej, vi har nåt annat i åtanke.
- Är han där inne? - Ja.
Herregud... Eph.
Det är bara ytligt. Det träffade inte muskeln.
Det verkar inte blöda ytligt.
Vi är bara halvklara. Vi måste dumpa lådan på havsbotten snarast möjligt.
- Jag stannar här. - Du behöver hjälp med såret.
- Skåpbilen står där nere. - Vi måste åka.
- Palmer har medicinsk utrustning här. - Störningssändaren...
- Den fungerade. - Ja.
Ta med den om ni stöter på strigoier.
- Vem ska hjälpa dig? - Jag är läkare, minns du väl?
Åk.
Okej. Vi kommer snart tillbaka.
Dö inte.
Nu åker vi.
- Sir? Är allt som det ska? - Jag hör ingenting.
Det hörs ingen röst.
Hör? Vem då?
Kör till Stonehearts högkvarter, omedelbart!
Mamma?
Mästaren... Jag kan inte höra honom.
Du kan inte... Du kan inte vad då?
Mästaren är där uppe.
Vi går upp och hälsar på honom.
Kom nu, mamma.
- Zach? - Pappa?
Nej! Sluta! Bort från honom!
Snälla, sluta! Mamma!
Sluta, snälla!
Pappa!
Nej, gör det inte!
Mamma!
Mamma...
Är du okej?
Det är över.
Allt är över. Du är i säkerhet.
Du är...
- Vet du vad det där är? - Ja.
Ge mig den.
Jag hatar dig!
Helvete! Ta skydd, bakom muren!
Quinlan!
Han är borta.
Zach!
Mr Eichhorst...
Mr Eichhorst. Hjälp mig.
Jag ber er.
Jag ber er. Snälla, hjälp mig...
Var är Kelly?
Min pappa...
dödade henne.
Jag beklagar, Zach.
Bra gjort, grabben.
Tack vare dig frodas vi igen.
Kom. Kom.
Om nedfallet blåser hitåt behöver vi inte oroa oss för strigoier.
Vi blir självlysande. Vi måste under jord.
- Vi måste hitta honom. - Vill ni bli bestrålade? Varsågoda.
Ockultationen...
Zach!
Det ordnar sig...
Zach!
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Text: Joakim Sandström www.sdimedia.com